Ta ham!
Flink gutt!
Låner du penger av meg, betaler du tilbake. Halsbåndet forblir på.
Betaler man ikke, kommer halsbåndet av. Ganske enkelt.
Her med armen. Ligg stille!
Så!
Den ser fin ut. Vi ses. Kom igjen, Danny.
Jeg drømte noe i natt. Jeg satt under en sånn paraply av palmeblader, -
- og så var det lekre nøttebrune jenter i bastskjørt, -
- og ellers var de nakne.
De kom bort til meg en etter en.
Med en drink servert i en kokosnøtt. Da de ga meg drinken,
- berørte brystene deres ansiktet mitt.
- Nå får George ståpikk! - Hold kjeft. Det er det du som får.
Vel...
Så var det slutt på det gode. Etter det ble alt bare dritt.
Det kom en muskelbunt og plaffet løs med et maskingevær, -
- til det ikke var annet enn blod og innvoller overalt.
Kult!
For et mareritt.
Du har vel aldri drømt noe som helst.
Det må være deilig. Her.
Ta denne her. Sånn, ja.
Jeg hater drømmer.
- Georgie! - Righty, din psykopat!
- Hvordan gikk det, Righty? - Ingen problemer. Vi fikk de 2.700.
- Gi guttene en drink. - Takk.
- Hva med Danny? - Lapp ham sammen. Han blør jo.
Ellers noe? Legg det her.
Bra.
Kom, Danny.
Den får du.
Så kan du fikse det. Kom igjen, Danny.
Kom igjen, Danny!
Smil til fotografen. Sånn, ja.
Sånn! Det ser bra ut! Veldig bra.
Inn i bilen med deg.
- Udyr! - Idiot!
Portrettbilde. Sånn!
- Få se. - Du lager merker på det. Hei!
- Ikke her. - Ja, vi finner et bedre sted.
Du er så vill!
- Nei! Sett på lyset. - Nei.
Sett på lyset!
- Jeg vil se hvem jeg elsker med. - Det vil ikke jeg.
Hva fanken...? For helvete, din psykopat!
- Hvor skal du hen? - Faen ta deg!
Med glede!
Svin!
Flink gutt!
- Dessverre. - Vent!
Ok, Bart. Hva med denne?
Snu bilen, og hold øye med politiet.
- Lykke til. - Det trenger vi ikke.
Dette er virkelig imponerende, Bart.
Du har simpelthen forvandlet et menneske til en hund.
Som min mor sa:
Ta dem når de er små, og mulighetene er ubegrenset.
- Noe de ikke er for deg akkurat nå. - Så da...
La meg bare høre en gang til. Får du ikke pengene, går halsbåndet av?
- Akkurat. - Og så knuser han oss alle sammen?
Du er jammen meg skarp!
Da må jo halsbåndet hellere bli på.
Danny! Jeg dreper ham!
Jeg dreper ham!
- Danny! - Danny!
Nå, din idiot!
Drep kjøteren etterpå.
Drep ham, Danny!
Hei.
Ta dem!
- Har De funnet noe De liker? - Ikke ennå.
Stopp ham!
Ha det!
På plass!
Hvorfor hører ikke folk etter? Var jeg ikke tydelig nok?
- Ta hva du vil. - Jeg har god oppdragelse.
I motsetning til visse andre tar jeg bare det som er mitt.
Men denne gang...
...løper det også på renter. Fordi du er en kjempeidiot!
Kom.
- Hva glor du på? - Jeg nyter bare forestillingen.
Bra.
- Du skulle ha hjulpet til! - Jeg skulle bli her.
- Hold kjeft! - Inn med deg, din kjøter!
Jeg fatter det ikke! Han sto bare og så på.
Selv en hund ville ha hjulpet sin herre.
Bitt dem, klort dem, pisset på dem! Hva som helst!
Du ser ikke så bra ut, sjef.
- Han er temmelig kvikk. - Jeg...
- Hvem er neste? - Antikvitetshandleren.
- Kom igjen. - Er du sikker?
Lar man først én slippe, ryker alt.
Men jeg trenger en øl først.
Du er udugelig!
Greit. Her er planen:
Først prøver vi å få pengene pent og ordentlig.
Og virker ikke det...
Hallo! Hør etter!
Når jeg trykker her, blinker den røde lampa. Er du med?
Når den blinker, styrter du inn den døra fortere enn et troll...
Vekk med labbene! Og tørk av det fliret!
Når lampa blinker... Se på meg!
Når den blinker, går du inn dit.
Ok? Lampe, dør. Lampe, dør. Lampe, dør.
Og ikke ta øynene fra lampa. Ikke skuff meg nå.
- Georgie? Heng den opp der. - Der oppe?
Lampa, Danny. Rødt betyr "kom igjen".
Du verden! Det er visst bruk for meg her.
Hei. Står til.
Jeg skal stemme pianoene. Det tar et par timer.
Hvis det er i orden for deg.
Liker du pianoer? Jeg også.
Stedet her er rene paradis.
Det tar nok en måneds tid å få fikset alle disse.
Det er hardt å stemme pianoer. Jeg har fått problemer med ryggen.
Har du det travelt? Jeg kunne godt trenge en hånd.
Vil du hjelpe meg?
Er du der?
Det er du visst.
Ja.
Bra.
Kom hit da.
Det er mange som tror at man bare kan banke løs på et piano, -
- men det er så feil. De er som mennesker.
Hvis man banker løs på dem mister de motet.
Sånn er det med pianoer også. Hvis man banker løs på et piano...
Hør. Som et barn som gråter.
Så hør her. Når jeg sier ifra, trykker du på en tangent av gangen.
Begynn med denne, og så mot høyre. En...
...to og tre. Klarer du det?
Kom med hånden. Sånn, ja.
Du verden! Vent litt. Slapp av. Sånn.
Musikken skal strømme gjennom deg. Du må slappe av.
Den der. Bare slapp av. Det er ikke noe å være redd for.
Er du klar?
Og...nå!
Litt hardere.
Bra. lgjen.
Du har talent.
En gang til.
Veldig bra. Og...
Siste gang. Er du klar?
Nå. lgjen. Slapp av. La energien strømme. Gi den fritt spillerom!
Bra. Bra!
Veldig bra.
Vent nå litt!
Skal vi høre om det hjalp? Hør her.
- Høres det ikke vakkert ut? - Jo...
Vil du prøve? Gi meg hånda di.
Legg fingrene der og der og der.
Trykk så.
Du er klar til Carnegie Hall nå.
Kjenner du Carnegie Hall? Det ligger i New York City.
Alle musikere vil spille der.
Det drømte jeg også om da jeg var liten.
Men...
Så god ble jeg aldri.
Er alt i orden?
- Ja. - Bra. Hva heter du?
Greit nok. Mr. Ingenting. Jeg heter Sam.
- En glede å hilse på deg. - Jeg også.
Si meg, mr. Ingenting.
Jeg hører at det klikker. Gjør du også?
Kanskje det bare er...
Jeg selger deg!
Når du ikke gjør det du skal, har jeg bruk for deg da?
Ikke i det hele tatt! Ikke noe!
Du får mat og klær og et sted å sove.
Og all den tiden jeg har brukt på deg!
For å gjøre deg til den du er. Og hva er takken? Se på meg!
Jeg ser ut som jeg har vært i krig! Ta ham med nedenunder. Få ham vekk!
- Kom igjen, bikkjevoven! - Jeg er for gammel til dette.
- Ned med deg, din dust. - Jeg jobber!
- Det er en som spør etter deg. - Nei!
Det er forretninger. Noe med forestillingen i dag.
- Ta ham med ned. - Jeg har gjort det.
Ok. Så vis ham inn.
Når jeg ser sånn ut...
Å herregud!
La oss være.
Jeg lytter.
Jeg var imponert over oppvisningen i dag.
- De hadde bedt om det selv. - Naturligvis.
- Det med halsbåndet er genialt. - Hva er det du vil?
Jeg kommer med et fordelaktig tilbud.
- Hvor fordelaktig? - Veldig fordelaktig.
- Skal jeg fortsette? - Sitt ned.
Jeg arrangerer litt underholdning innimellom.
For de innvidde.
Vi er alltid på jakt etter talenter.
Den innledende kampen gir 15.000. Den neste gir 20.000 -
- og retten til å inngå veddemål. Man kan få opp til 500.000 pr. kamp.
Hvis man vinner, naturligvis.
- Hvordan vinner man? - Når motstanderen dør.
Jeg er glad at du kunne komme. Følg meg.
- Hvor er pengene? - De kommer etterpå.
- Etter hva? - Etter regjerende mester er slått.
Ubeseiret gjennom 15 kamper.
- Et glass champagne? - Så lenge blir vi ikke.
Drep.
Gi ham inn!
Bra!
- Takk for i dag. - Det var imponerende.
Og halsbåndet?
Min mor sa: "Ta dem når de er små, og mulighetene er ubegrensede."
- Var det ikke jesuittene? - De var nok inspirert av min mor.
Vi kommer gjerne igjen.
Det høres bra ut. Men gjerne litt mer underholdende neste gang?
Jeg skal gjøre mitt beste.
- Husker du den drømmen min? - Den med jentene?
Nå vet jeg hva den betød. Kjenner du Freud?
Vel, pytt... Han var genial.
Han sa at alle drømmer betyr noe.
Så jentene, øya og drinkene var bare symboler.
De betød i virkeligheten avslapping, nytelse, ikke flere bekymringer...
Og plutselig får vi adgang til mer penger enn vi kunne tjene på 20 år.
Der har vi det!
Drømmen, pengene... Det betyr at jeg kan trekke meg tilbake.
Ikke flere stygge jobber. Ikke mer bank.
Det sier jeg deg. Bare tanken er deilig.
Jeg føler meg gavmilde. Hva har du lyst på, Danny?
- Et piano. - Hva sa du?
- Jeg vil ha et piano. - Et piano? Den var god.
- Hva med en hummer? - Jeg vil ha et piano.
- Hva med å prøve en kvinne? - Jeg vil ha et piano.
- Nå blir jeg forbanna. - Jeg vil ha et piano.
Det er det gode med deg, Danny. Ikke mer enn én tanke av gangen.
Det er derfor vi er et godt par. Hjernen og håndtlangeren.
Det blir en herlig dag.
God morgen, damer. Hvordan står det til?
Der var du.
Du sto og ventet tålmodig, så jeg vier meg til deg hele dagen.
Hvem er det?
Er det deg igjen?
- Ja. - Du verden.
Vet du hva? Jeg fortalte min stedatter Victoria om deg.
Hallo?
Sover du virkelig fremdeles?
La meg se...
Hvis jeg våknet et fremmed sted i en fremmed manns pyjamas, -
- ville jeg være redd og prøve å gjemme meg et trygt sted.
Da jeg var barn, var det tryggeste stedet i hele verden...
...der hvor du er.
Man føler seg trygg der nede, ikke sant?
Jeg regnet med at du var sulten etter to dager, så...
Jeg håper du liker peanøttsmør og syltetøy.
Jeg heter Sam, vet du.
Bare ta deg god tid. Vi stiller ikke så mange spørsmål.
Når folk selv er klar, får man nok svar på sine spørsmål.
Greit?
Greit.
Hei.
Han er søt.
Særlig håret. Det ligner da jeg klippet meg selv som seksårig.
- Dere syntes da at det var søtt. - Han er ikke seks år.
Liker han å lese? Skriver han? Eller tegner?
Kjære... Jeg vet ingenting om ham. Litt vet jeg vel.
- Han liker musikk. - Kult!
Sam sa at du liker musikk. Vet du hvordan man bruker den?
Se.
Kult, hva? Det var min fars. Han døde før jeg ble født, -
- så ga mor meg det. Hun er også død, men hun giftet seg først med Sam.
Han var min fars beste venn. Snakker jeg for mye?
Hvis du blir lei av meg, så bare si ifra.
Jeg og Sam lager middag. Du kan spise med oss, -
- eller du kan spise her. Men det er bedre å spise sittende.
Da raper man mindre. Jeg heter Victoria.
- Skal jeg hente ham? - Nei.
- La ham hente seg selv. - Kanskje han ikke vet hvordan.
Da gir vi ham anledningen til å lære det.
Den slags gjør en gutt til en mann.
- Du har da aldri hatt en gutt. - Jeg mente meg selv.
Jeg har jo selv vært gutt engang. Jo, det har jeg.
Takk for den maten vi nå skal spise, og for vårt trygge hus.
Takk for enda en deilig dag, -
- og sørg nå for at Victoria gjør det bra på sin avgangskonsert.
Man må ikke be om ting. Det har du selv sagt!
- Helt fra jeg var liten. - Har jeg aldri nevnt særreglene?
Å ja, særreglene. Så klart!
Alt var enklere den gang du bare var enig. Skal vi ha suppe?
- Vær så god. - Du akkurat til maten.
Her er din plass.
Bare sett deg.
- Vil du...? - Ja.
Det er Sams verdensberømte potet-purrésuppe.
Den er verdensberømt!
- Her er servietten. - Brød?
Nei. Dette er en skje.
Og det er din skje.
Sånn.
For en duett!
Jeg heter Danny.
Vi lar det få litt luft nå. Det gror fint.
Jeg har tenkt på...
Hva er det der? Ok.
Ta det rolig. Jeg ville ikke ta det av deg.
Da jeg var liten hadde jeg en cowboyhatt.
Jeg sov med den, spiste og dusjet med den på.
Hvis det var noen som ville ta den av meg, gjorde jeg også sånn.
Nå, men du har jo sittet og sturet her inne i flere uker nå.
Trenger du ikke litt luft? Å strekke beina? Det er koselig ute.
Det er koselig her inne.
Er du redd for at du ikke får komme tilbake igjen?
Du får komme tilbake. Det lover jeg.
Ærlig talt kunne jeg godt trenge litt hjelp.
- Med pianoene? - Med å følge Victoria på skolen.
Her er fortauet.
- Vi henter deg igjen klokka tre. - Jeg er 18!
Du har akkurat blitt 18. Vi ses klokka tre.
Ha det.
- Alt i orden? - Hun kysset meg!
Ja, hun er sånn. Hvordan føltes det?
- Vått. - Er det alt?
- Godt. - Vått. Godt. Det lyder som et kyss.
Kom.
- Hei! - God morgen, Maddy.
Maddy har Glasgows beste supermarked.
- Dette er Danny. - Hei.
- Han er litt sjenert. - Det elsker jeg.
- Det er alltid en utfordring. - Jeg vil gi ham noen handletips.
Man finner ikke en bedre lærer.
Min mor kunne koke suppe på en stein.
Hun lærte meg hemmeligheten bak matlaging, -
- og nå vil jeg lære deg det.
- Er du klar? - Ja.
- Nå skal du høre: Maten snakker. - Maten snakker?
Visste du ikke det? Maten snakker.
Den forteller deg alt sammen. Du må bare lære deg språket.
Ta denne melonen her.
Hva sier den?
Ja. Men den sier også: "Jeg er moden."
Vet du hva det betyr?
Det betyr "søt", og søt betyr "god".
Kysset var modent.
Nei. Kysset var søtt. Melonen er moden.
Men moden betyr søt?
Når det gjelder mat, ja. Kyss er noe annet.
Men kyss er...det er vanskelig. Vi holder oss til melonene.
Godt brød er ferskt. Lukt her.
Ferskt.
Vi tar litt brød.
Greit. Nå kommer det vanskelige:
Tilberedningen.
I skapet der borte står en stor brun gryte. Vil du hente den?
Når maten er tilberedt, -
- snakker den et annet språk, som vi lytter til med tungen når vi smaker.
Se på disse prakteksemplarene!
Man vet det er gode pølser når de henger sammen sånn.
Har du funnet noe? Få se.
Det er Victoria som liten.
Og der er hun sammen med sin mor.
Hennes far var min beste venn. Han døde før hun ble født.
Hennes mor var også min beste venn.
Så etter at han døde giftet vi oss.
Så kom vi ut for en bilulykke da Victoria var sju.
Moren hennes ble drept, og jeg mistet synet.
Så Victoria hadde bare meg igjen. Merkelig som familier blir til.
- Har du en familie? - Jeg vet ikke.
Det må du da ha. Alle har familie et sted.
Jeg husker ikke.
Kanskje du vil en dag.
Der står grytene.
- Jorden kaller Danny! - Sam har sendt meg.
Alene? Du verden. Det må feires!
- Hva betyr det? - At man gjør noe spesielt.
Sam sa at vi skulle komme rett hjem.
Takk. Kom.
Dette her er kjeksen, og det er isen.
- Har du aldri smakt is? - Nei.
Det her er vaniljeis. Den er hvit.
- Vaniljeis er hvit. - Smak på den da.
Rundt i munden med den.
Det kule med is er at den er kald først, og så blir den søt, og...
Hvis munnen din fryser til, kan du ikke smake det søte.
- Man gjør sånn... - Søtt er godt.
Se her. Man slikker...
Sånn.
Sånn, ja.
Hvordan er det?
Du søler.
Vi får skynde oss.
Går det bra? Spis den opp.
Og hvis Sam spør hvor vi var, tier du bare stille.
Han blir sur hvis han hører at vi har ødelagt appetitten.
- Hva er appetitt? - Når man ikke har magen full av is.
- Hvordan ser munnen min ut? - Pen.
Nei, den er full av metall.
- Men ikke så mye lenger. - Savner du din mor?
- Hver eneste dag. Savner du din mor? - Jeg husker henne ikke.
Noen ganger tror jeg det er lettere hvis man ikke husker.
- Hei. - Dere er seine.
Været var så deilig at vi gikk den lange veien hjem.
Nå, gjorde dere det? Rett hjem sa jeg jo.
- Det var min skyld, ikke hans. - Var det det?
Hvis du hadde valgt skolen i Kansas, kunne du gått så langt du ville.
- Gjennom maisåkrene! - Mais er trygt!
- Skolen her er også bedre. - Og det er derfor vi bor her.
Men gjør meg en tjeneste.
- Ikke gjør meg urolig. - Ok.
Hva er det? Du lukter is.
- Vaniljeis. - Vaniljeis er hvit.
Først er den kald, og så blir den søt.
Søt er godt.
- Victoria? - Ja?
Jeg er bekymret. Det er som om noen har stengt av følelsene hans, -
- så han ikke lenger kan nå inn til dem.
Jeg prøver å få ham til å nå dem.
Med vaniljeis?
Kanskje vi skulle finne på noe annet.
God natt.
Kom.
Jeg spilte på den måten med mor og Sam. Sånn falt jeg for musikken.
- De greiene der heter noter. - Noter.
- Noter er signaler. - Noter er signaler.
Når du ser den noten, skal du trykke på den tangent her.
Og den betyr denne tangenten.
Og den der er den tangent.
Nå spiller du. Hopp fram og tilbake.
Flott. Klar?
Så spiller jeg.
Fortsett.
Nei.
- Hei, Sam. - Hei.
- Lærer han? - Ja.
Overmoden.
Se deg for!
Hit! Fort.
Etter ham!
- Danny? - Moden!
- Ut! - Danny!
Den er moden.
Jeg sa jo at vi ikke stilte så mange spørsmål -
- før folk selv var klare til å svare.
Etter det i supermarkedet, er jeg visst nødt til å spørre litt likevel.
- Er det i orden? - Ja.
Mennene i supermarkedet slåss, ikke sant?
Men det plaget deg ikke. Du var ikke redd?
Når folk opplever den slags, blir de vanligvis redde.
De slåss jo ikke med meg.
Et spørsmål til.
Da du kom hit var du såret.
- Hva hadde skjedd? - Jeg ba om et piano.
- Hvem ba du om et piano? - Min onkel.
- Så du har familie? - Nei.
- Men du har en onkel? - Han er død.
- Er dette her godt? - Nydelig.
Ikke vær så dum. Dette er da ikke så ille.
Det henger fint der.
- Hvor er det? - Her.
Der var det. Det henger bra der.
- Hei. Kan jeg komme inn? - Ja.
Hvem har lært deg det du akkurat spilte?
- Jeg hører det i hodet mitt. - Spill det igjen.
Det er vanskelig. Du må ha lært det av noen.
- Husker du det ikke? - Nei.
- Kanskje før du traff oss? - Jeg vet ikke.
Nå er alt nytt ved deg.
Klærne, håret, hele livet ditt.
Det er det siste...
Det er visst på tide å legge vekk den siste tingen. Syns du ikke?
Nå er alt ved deg nytt.
God natt.
Ja...
Det skal nok bli morsomt, gutten min.
Det er bra.
Greit.
Du vet at Victorias avgangskonsert er i neste måned?
Husker du at jeg fortalte deg om New York City?
Der hvor Carnegie Hall er?
Ja. Det er der Victoria og jeg kommer fra. Det er der vi bor.
- Dette er hjemmet deres. - Bare midlertidig.
Vi bor her mens Victoria går på skolen.
Det jeg prøver å si er...
Når Victoria blir ferdig, drar vi hjem igjen.
Hjem til New York.
Og jeg vet ikke om det er mulig, men...
Vi vil gjerne at du blir med. For du er en del av familien nå.
Og familier, de...
Holder sammen. Det gjør i hvert fall denne.
Så...
Hva sier du til det?
Det var godt.
To, tre, fire, fem.
Her er lønnen din.
Halvparten til hver. Vi er kompanjonger, du og jeg.
Fornøyd?
- Hva skal jeg bruke dem til? - Akkurat det du vil.
Se deg for, din dust!
Danny?
Du ser godt ut!
Og du lukter himmelsk. Hva slags lukt er det?
Tenk at vi skulle møtes her.
Jeg blir sendt ut etter sild, og møter i stedet en tulling.
Din onkel Bart er syk av bekymring.
Hans lille kjæledyr er blitt borte. Snakker ikke om annet.
- "Hvor er min lille Danny?" - Han er død. Jeg så ham.
Han er veldig levende. Og han gleder seg til du kommer hjem.
- Ikke mitt hjem lenger. - "Ikke mitt hjem lenger!"
Har du fått et nytt hjem kanskje? Hva?
Og en ny familie?
Hvis du ikke er snill bisk og blir med hjem, -
- sender onkel Bart guttene ut for å besøke det nye hjemmet ditt.
Det skulle ikke være så vanskelig å finne.
Se hvem som kommer hjem til kjære onkel Bart.
Gi meg en klem. Der er du jo.
Så fin du er. Og se på henne.
Erik den Latterlige.
- Vi har savnet deg. Ikke sant? - Jo, det har vi.
Du må ha vært redd. All den skytingen.
Sånn er det med meg også. Se her.
Jeg har vært ute av spill en stund, men nå er jeg klar til kamp.
- Er du klar til kamp? - Jeg har et spørsmål.
Har du? Et spørsmål? Underets time.
- Er det nå om det pianoet igjen? - Nei.
Nå. Men fordi jeg er så glad for at du er hjemme igjen...
...vil jeg svare på et eneste spørsmål. Fyr løs.
Kjente du min mor?
Din mor?
Hvordan skulle jeg kjenne henne? Jeg fant deg på gata.
Du lå halvdød på fortauet. Du kunne ikke engang snakke, men bare lå der.
Det var ingen som brydde som om du var død eller levende.
Unntatt meg.
Det har jeg jo fortalt deg.
Nå skal jeg vise deg noe som kan få deg til å huske det.
Det var vår første oppgave sammen.
Hvorfor er du plutselig så interessert i fortiden, Danny?
Har du snakket med noen?
Nei.
Nå skal onkel Bart gi deg et godt råd.
Ikke dvel ved fortiden. Se heller framover.
Fortiden er bak deg.
Fremtiden ligger foran deg.
Som et stort, gyllent fjell av gull.
Vil du vite hvordan din fremtid ser ut?
Så bra at dere kommer. Vi har ventet på dere.
- Har han øvd seg på deg? - Nei, et lite uhell.
Denne veien. Forestillingen begynner nå.
- Er han i god form? - Toppform.
- Bra. Han får prøvd seg i kveld. - Han har søndagsklærne på.
Vi forventer litt mer underholdning denne gangen.
Alt er planlagt. Ikke sant, Danny?
Hør her.
Underhold dem. Lek litt med ham først.
Få det til at se ut som om du kan tape.
- Mine herrer. - Klar.
Til døden.
Kom igjen nå.
- Hva er det med deg? - Jeg vil ikke drepe flere.
Hva? Det er jo jobben din.
- Å drepe folk. - Ikke nå lenger.
Hva er det med deg? Hvem har fylt deg med det tullet?
- Er det problemer? - Nei, alt i orden.
- Vi bare diskuterer strategien. - Naturligvis.
Ok, din lille dritt.
Nå går du ned og gjør det du skal, ellers spidder jeg ballene dine!
- Kom igjen! - Jeg vil ikke drepe.
Da gjør vi en avtale. Hvis du går ned og gjør jobben din, -
- lover jeg at jeg kjøper byens flotteste piano til deg i morgen.
- Hva sier du? - Jeg vil ikke drepe noen flere.
Du er død!
Ta ham!
Kom igjen, Danny! Kom igjen!
Hva er det som skjer?
Du ba selv om underholdning.
Men han tar jo ikke igjen.
Slå da!
Slå nå!
Vi har et problem. Folk er kommet for å se slåsskamp, ikke gjemsel.
- Kan jeg forandre litt på rammene? - Det er din forestilling.
Du ruinerer meg! Det er på tide å tjene penger!
De dreper deg. Ta igjen!
Våpen!
Drep ham! Ellers får jeg ingen penger.
Så drep ham da.
Kom igjen.
Før de dreper meg. Kom igjen!
Fanken heller!
Ikke mer dreping!
Jeg bestemmer hvem som skal dø!
Herren utsteder ordrer, og hunden adlyder. Jeg dreper deg!
Legg ham.
Hvorfor dro han?
- Kanskje han måtte ordne noe. - Jeg trodde han var lykkelig her.
Noen ganger er det ikke nok, min venn.
Da må man ordne opp i det som gjorde en ulykkelig, før man ble lykkelig.
Jeg prøvde å hjelpe ham.
Ja.
Men noen ganger må man ordne ting selv.
Du løy!
Din drittsekk!
Hva gjør du her, din sinke?
Du løy!
Dette her er min mor. Du kjente min mor.
Hun var ei hore. Vet du hva det er? Ei som får penger for sex.
Sånne som de jeg tar med hit. Jeg gjorde alt for å hjelpe henne.
Jeg likte henne. Hun forsto meg.
Hun var den eneste som betydde noe for meg.
Da hun døde, syntes jeg det var det minste jeg kunne gjøre.
Å ta meg av deg, beskytte deg.
Se bildet her. Se her.
Unnskyld at jeg løy.
Det var fordi jeg elsker deg.
Men nå skal du tjene tilbake noen av pengene du har kostet meg.
Vet du hva? Noen ganger...
...kan litt motgang knytte en familie tettere sammen.
- Ja. Jeg og min bror... - Unnskyld, men jeg snakker.
- Jeg ville bare... - Ba jeg deg si noe?
Så hold kjeft.
- Nå mistet jeg tråden. Hvor var jeg? - Familie.
- At familien skal være sammen. - Akkurat. De skal være sammen.
- Uansett hva som skjer. - Uansett hva som skjer.
Min mor... Hun var ei hore.
Jeg vet ikke så mye om den slags, men hun ser ikke sånn...
...du vet, sånn ut.
- Hva mener du? - Hun spiller piano.
Hva mer er på bildet?
Studenter i skoleuniform. Og et stort vindu av blyglass.
Det ligner et musikkonservatorium. Det står to flygler der.
- Hvilket merke? - Pleyel.
Jeg har det.
De har jammen stemt pianoene bra.
Takk.
Den siste stemmeren vi hadde, var så full at han ikke fant dem.
I stedet kastet han seg over vannrørene. For et rot.
Etter 32 år har jeg aldri glemt en elev. Spesielt ikke henne.
- Hvordan det? - Hun var svært dyktig.
Hadde en lysende framtid foran seg. Men så en dag forsvant hun bare.
Vi trodde at hun hadde dratt hjem. Hun hadde pengeproblemer.
Så fikk vi et brev fra hennes familie i Kina. De hadde ikke hørt fra henne.
Hun hadde til og med en liten gutt. Det var så merkleig. Og trist.
Her er hun.
- Går det bra? - Ja.
- Er du sikker? - Ja.
Hallo?
Er dere der? Sam?
Danny?
- Skulle du ikke hentet meg? - Unnskyld.
Har du fått et bilde til?
- Damen sa at hun var dyktig. - Ja.
- Vil du høre hva hun spilte? - Hvordan?
Mozarts klaversonate nr. 11.
Din mor spilte ikke bare musikk, men den vakreste musikk.
Magisk, fantastisk musikk.
Unnskyld at jeg forstyrrer, men jeg må finne ham.
Jeg har aldri sett ham før.
Jeg spør én gang til.
- Hva er det som skjer? - Sam!
Han husket alt da jeg spilte...
- Rolig! Hva husket han? - Hvem som drepte henne.
- Kom! - Vent.
Før vi gjør noe, trekker vi pusten. Fortell meg alt sammen.
- Jeg... - Danny?
- Vent, Danny. Hør på meg... - Vi har ikke tid!
Vent...
De kan ikke klare ham. Han er for sterk.
Inn med dere.
Jeg vil ha ham levende. Ellers er han ikke verdt noe.
Nå er det din tur.
Der!
Flott. Da kommer den ikke til skade.
Så! Nå holder det!
Den forbanna drittsekken!
Du skal nok få igjen! Hører du? Du skal nok få igjen.
Du skal få...
Du skal nok få, din dritt.
Det var din egen skyld.
Du var en skikkelig slåsskjempe. Jeg så potensialet ditt.
Med den rette treningen fikk jeg mitt eget lille missil.
Det har jo vært litt tull mellom oss, men sånn er det i alle familier.
Vi skal nok komme ovenpå igjen.
Finn ham!
- Han er der inne! - Hold kjeft! Jeg lytter.
Du puster meg rett inn i øret. Vekk med deg.
Han er en smarting.
Vent her, alle sammen.
Hvor er du, Danny?
Dritt!
En pyjamas?
En fordømt pyjamas!
Utakknemlige dritt! Hvor er du?
Vraket du det gode livet vårt for dette?
Er dette ditt tilfluktssted? Ditt andre hjem?
Var det her du fant deg selv?
Kunst. Bøker.
Musikk?
Hvorfor?
Har det gjort deg til et bedre menneske? Se hva du er skyld i.
Noen snille mennesker tar seg av deg, gir deg alt.
Og se hvordan du takker dem. Du ødelegger livet deres.
Som du ødelegger alt liv, fordi du ikke er skapt til et sånt liv.
Du er en kjøter. Min kjøter.
Jeg ga deg mat og trente deg opp. Jeg eier deg! Og nå dreper jeg deg, -
- som enhver hundeeier ville gjøre hvis hans hund var blitt ustyrlig.
Og hadde fått så mange til å lide.
Men...
Hjertet...
Bli med hjem, Danny. Jeg tilgir deg.
Du får det bedre i den verden du forstår.
Den eneste verden du noensinne vil forstå.
Hva sier du?
Vi slår en strek over det.
Jeg vet hvor forvirrende verden kan være.
Vi gjør den enkelt igjen.
Du, meg...
...og det koselige livet vårt. Kom da, Danny.
Flink gutt.
Kom her. Sånn, ja.
Kom her. Kom da.
Velkommen hjem, Danny.
Jeg er hjemme.
Nei, Danny! Han dreper ham!
- Ikke gjør det, Danny. Nei. - Han drepte moren min!
Da er du bare som ham.
Han er som meg. Vi er dyr begge to.
Nei, du er ikke et dyr. Hvis du gjør det, er alt bortkastet.
Du blir sperret inne resten av livet. Ikke gjør det!
- Drep meg! - Han sier det bare...
Hør her, Danny. Hør etter.
Husker du hva jeg gjorde med moren din?
Jeg knullet henne hver dag. Tok henne bakfra som den merra hun var.
Du er og blir en kjøter.
Du kan ikke flykte fra det jeg har gjort deg til.
Du er et rovdyr. Og du blir aldri noe annet.
Drep meg. Få det overstått.
Kom igjen! Gjør det!
Hold kjeften din.
Han sa mye dritt.
- Orker du å ha den på? - Sitter den bra?
Selv en blind kan se at du har gjort framskritt.
...mottageren av klaverlegatet, -
- frøken Victoria Mills.
Jeg vil gjerne tilegne dette stykket til en fantastisk person.
- Det er deg! - Nei, det er det ikke.
En, hvis liv bokstavelig talt ble reddet av musikken.
Det er deg, gutten min.